www.HoundDawgs.org
- Önskar ni inte att ni kunde måla så där? - Ursäkta?
Önskar ni inte att ni kunde måla som er make?
Ni måste vara så stolt över honom.
Ja, alla föreställer Vejle.
Jag säger inte att min klient är Danmarks bäste landskapsmålare -
- men han är bland de bästa.
Ja.
Det går mycket bra.
Ja, han kommer att bli omöjlig.
Och Rasmussen!
Kom igen. Var trevlig. Han vill ju se ditt arbete.
- För att han var full. - Jag vet.
- Du älskade det. - Det gjorde jag inte!
"Jag säger inte att min klient är Danmarks bäste landskapsmålare..."
- Men... - "Han är bland de bästa!"
- Tyst! Folk sover. - Förlåt.
KÖPENHAMN 1926
Vet du vad klockan är?
- Är det inte dags att du lägger dig igen? - Nej.
Jag tänker jobba.
- Gerda. - Vad?
Ditt ansikte.
- Tror du inte att jag kan motstå dig? - Vill du det?
Nej.
Men jag vill att du ber snällt, så att jag inte känner mig så lättfångad.
Gerda Wegener.
Mitt liv.
Min hustru.
- Torbjørn. - Herr Wegener.
Hårdare.
Perfekt.
Ja, hårdare.
Einar Wegener.
Bry dig inte om honom.
Han har alltid bara haft ögon för en kvinna.
Jag är avslöjad.
- Så, när ska ni två ge mig ett gudbarn? - Ulla, du är ateist.
Har du provat att dricka råa ägg? Gör det.
- För min skull. - Vi försöker.
Hursomhelst. Vad gör du här idag? Blev du inte färdig förra veckan?
Jag ville kontrollera målningen av kulissen till stormscenen.
Och ge Gerda lite svängrum.
Har hon en blyg modell? Du vet att jag står på tur.
Jag har hört det.
- Jag kommer inte att vara blyg. - Det kan jag tro.
Hon kommer att behöva alla sina färger för mig.
Upp med huvudet.
Jag uppskattar att vi är ensamma idag.
- Jag hoppas maken inte har något emot det. - Inte alls.
Jag märkte att hans närvaro störde er.
Det var inget personligt.
Det är inte ovanligt.
Det är svårt för en man att bli betraktad av en kvinna.
Kvinnor är vana vid det, så klart, men för en man att -
- underkasta sig en kvinnas blick.
Det gör honom osäker.
Fast jag tror han kan ha nöje av det -
- bara han -
- ger efter.
Sitt. Duktig flicka.
- God morgon. - God morgon.
Nå?
Perfekt.
Nästan.
- Lycka till! - Ajöss!
Det är bara porträtt.
Är det dåligt?
Inte i och för sig.
Den här typen av målningar är inte min...
Gerda, ingen av oss skulle ha nytta av att ställa ut dessa.
Det är inte en bedömning av din talang.
Jag håller med Einar...
Du kan bli en utomordentlig målare om du hittar rätt motiv att avbilda.
- Hur gick det? - Bra.
Jag har äntligen lyckats med färgen på snön.
Ett kärr i Vejle.
Hur kan du måla samma sak om och om igen?
Jag antar att jag inte är färdig med det än. Gerda.
Prata inte om mig med Rasmussen igen.
Mitt arbete är min ensak.
- Lägg dig inte i det. - Gerda?
Jag har mens.
Jag är ledsen.
- Är du? - Så klart att jag är.
Det vet du att jag är.
Kan du hjälpa mig med en sak?
- Vad som helst. - Ulla har repetition. Hon kommer inte.
Sätt på dig hennes strumpor och skor.
Jag ligger efter, vet inte hur jag ska hinna till premiären.
Jag gör det.
Det är bra, jag gör det.
De ligger där.
Hvappe! Nej, inte nu.
- Han hade nästan sönder den. - Hvappe.
Det är bak och fram.
Jag såg dem i skyltfönstret på Fonnesbech.
- Eleganta, eller hur? - Jag tror inte att de passar.
Gör ditt bästa.
Nej, jag behöver klänningen. Jag måste se hur den faller.
- Jag sätter inte på den. - Jag har inte bett dig.
Slappna av.
Ju fortare jag börjar, desto fortare blir jag färdig.
Hallå, där!
Var inte orolig, älskling.
Vi ska kalla dig för -
- Lili.
En sådan koncentration.
Ibland tror jag att du ska glida igenom ytan på målningen och försvinna.
Ner i kärret.
Som din väns drake när ni var små.
Hans.
Ja, Hans.
Han sitter säkert på den där stenen och gråter hejdlöst.
Säg inte så.
Han är faktiskt konsthandlare i Paris.
Han kränger gamla mästare till rika amerikaner.
Då behöver vi inte oroa oss för Hans.
Nej, inte för Hans.
- Jag ville inte störa dig. - Det är okej, jag är färdig.
Och oroa dig inte, jag försvinner inte i kärret.
Kärret är i mig, dummer.
Vad?
Får en man inte se på när hans hustru klär av sig?
Den är ny.
Du är väldigt observant.
Nej, behåll den på.
Den är vacker.
Du får kanske låna den.
Jag skulle kanske gilla det.
- Är det något du vill berätta för mig? - Något du vill veta?
Nej.
Jag är din hustru.
Jag vet allt.
De två, där borta.
Båda två?
Och samtidigt.
Gifta människor är så lätta att chockera.
Vi låtsas bli det för att uppmuntra dig.
Jag vet det. Därför är ni de enda gifta som är bjudna till mitt party inför artistbalen.
Nej, det är uteslutet. Hon får gå utan mig.
Gerda utan eskort? Det skulle bli en skandal!
Gerda älskar skandaler. Titta så hon klär sig. Visar anklarna.
Jag tror inte att någon blir upphetsad av att se mina anklar.
Jag blev det. Första gången vi sågs, jag kom ut från konstakademin -
- och hon satt på trappan och visade anklarna.
Och hon gav mig skamliga förslag.
- Är det sant? - När jag sa hej till honom, rodnade han.
Han var så blyg, så jag fick bjuda ut honom.
- Och du sa ja. - Hon tvingade mig.
- Hon verkade så säker. - Jag var säker.
- Det är jag fortfarande. - Det räcker.
Nej.
- Vad var så speciellt med honom? - Jag vet inte.
Men vi drack kaffe, och efter det -
- kysste jag honom.
Och det var väldigt underligt. Det var som om jag kysste mig själv.
- De två blir inte kvar länge till. - Ogifta människor är så lätta att chockera.
Låt det vara.
Blev du verkligen upphetsad av mina anklar?
Du var skamlös.
Det är jag fortfarande.
Vackra -
- skamlösa Gerda.
Vänta.
Väckte jag dig?
Förlåt. Jag kunde inte sova.
Varför inte?
Jag funderar på saker.
Vad för saker?
Jag undrar om vi gjorde en bebis igår kväll.
Vad tror du?
- Jag undrar när du blev så vacker. - Jag har alltid varit vacker.
Du har aldrig märkt det.
- Hallå? - Här inne.
De här är bra, Gerda.
Tycker du?
Tack.
Jag drack kaffe med Ulla.
- Hon frågade om artistbalen. - Jag går inte dit.
Var inte orolig. Jag sa nej till henne.
- Du kan gå och ha roligt. - Med dig skulle jag ha det.
Det är bra att synas på sådana tillställningar.
Det är därför du hatar dem.
Det känns som om jag uppträder.
Visar dem din Einar Wegener.
Varför inte ge dem något annorlunda?
Gå dit som någon annan?
Har du någon speciell i tankarna?
- Nej. - Du skulle vara väldigt övertygande.
- Det här är skandalöst. - Du kanske kommer att gilla det.
Nej.
Du måste raka dig bättre nästa gång.
Blunda.
- Det är svårt på någon annan. - Låt mig försöka.
- Vad tycker du? - Det är bättre än jag kunde ha gjort det.
Lili.
Jag vill rita av dig.
Sitt.
Kom, Hvap. Kom.
Luta dig åt sidan.
Korsa benen.
Lyft huvudet.
De där händerna. Slappna av.
- Inte som en slinka! - Det är ditt fel.
- Du hetsar upp henne. - Jösses, fröken Lili.
- Du är frigjord. - Du kan inte ana.
Sträck ut handen.
God morgon.
- God morgon, Torbjørn. - God morgon.
Framåt.
Hallå?
Jag undrade var du höll hus.
Det börjar bli sent.
Vi har gott om tid.
Jag köpte de här åt dig.
De är perfekta.
Är du säker på det här i kväll?
Vad är det?
Är jag tillräckligt vacker?
Klart att du är.
Jag blir aldrig så söt som du.
Du är så vacker.
Min älskling!
Ulla, låt mig presentera...
Det är Lili.
Det stämmer.
Einars kusin från Vejle.
Min kära.
Du är underbar!
Nu går vi in. Kom.
Du lämnar mig inte, eller hur?
Nej, aldrig.
Folk tittar.
Ja, du är en vacker flicka.
Du måste vänja dig.
Ingen fara. Du känner dig bara självmedveten.
Gerda?
- Gå och prata med dem. - Jag stannar med dig.
Nej, gå. Det är bra. Snälla, gå innan de kommer hit.
Okej.
Vem är det?
Är ni journalist?
Nej.
Poet?
Känner ni till historien om eken?
Nej.
Det sägs att om man äter av ekollonen, så kan man önska sig något.
Och bli vem man vill för en dag.
Varför säger man det?
Henrik Sandahl.
Till er tjänst.
Lili.
Är du här med någon, Lili?
Ja, min -
- min kusins fru.
Vem är din kusin?
Einar Wegener. Målaren.
Han är ganska duktig.
Han är bättre än de flesta tror.
- Är det sant? - De flesta i vår ålder, i alla fall.
Gå inte tillbaka in. Det är svalare här ute.
- Dessutom är jag en romantiker. - Verkligen?
Jag föredrar skuggorna.
Jag vill inte ta mig friheter, men jag har betraktat dig.
Jag tror att du också är det.
Kom.
- Har du sett Einar? Jag hittar inte honom. - Klart du inte gör. Han är inte här.
Skål.
Du är annorlunda än de flesta flickor.
- Det var ingen särskilt originell replik. - Det är sant.
Du är gammaldags.
Lantlig.
- Jag kan inte stadens sätt. - Nej, det är mer än det.
Jag känner att jag skulle behöva be om tillstånd innan jag kysste dig.
Jag borde leta efter Gerda.
Säg till henne att jag följer dig hem.
Nej, hon skulle inte uppskatta det.
- Lili... - Einar -
- kanske väntar på oss, han skulle inte tycka om det här.
Skulle han inte?
Nej.
Lili...
Lili.
Du bad inte om tillstånd.
Jag kunde inte riskera att du skulle säga nej.
Vad är det?
Ledsen, jag vet inte vad som hände.
Hur mår du?
Du kom hem sent, jag tänkte låta dig sova.
Hur var det?
Hade Lili roligt?
Jag tror att det är bäst om Lili inte kommer hit igen.
Okej.
Vad hände mellan dig och Sandahl?
Ingenting.
- Det var ingenting. - Visste han att det var du?
- Det var inte så enkelt. - Jag såg när han kysste dig, Einar.
Så, snälla, ansträng dig lite.
Han kan ha vetat vem jag var, men jag var inte alltid jag.
Det fanns ögonblick när jag bara var Lili -
- och jag tror att han kunde se det.
- Förstår du? - Men Lili existerar inte.
- Vi hittade på henne. - Jag vet.
- Vi lekte en lek. - Jag vet att vi gjorde det.
Men så...
- ...förändrades något. - Det här är absurt. Vi måste sluta.
Du måste sluta, Einar.
Jag ska försöka.
Huvudvärk nu igen?
Inte så farligt.
Kan jag ge dig någonting?
Jag är okej.
- Du borde kanske gå till en läkare. - Gerda -
- jag mår bra.
Jag trodde inte att du skulle komma.
Nej. Det gjorde inte jag heller.
Jag trodde att du kanske inte skulle komma tillbaka.
Det är absurt.
Är det?
Kom hit.
Modellen...?
Einars kusin.
Likheten är...
Har du fler?
En serie, i studion.
De här är annorlunda.
För de här... kan det finnas en marknad.
- Tar du dem? - Ja.
Kom in.
Jag har inte mycket tid på mig. Gerda träffar Rasmussen.
Jag tycker inte om alla lögner.
- Hon är så beskyddande. - Varför inte bara berätta om oss?
Jag kan inte göra det.
Förlåt.
Jag vill inte göra dig upprörd.
Kom hit.
- Nej. - Jo.
Einar.
- Vad? - Kom igen. Det är okej.
Ledsen, jag förstår inte.
Lili, snälla.
Jag vet inte vad du vill.
- Jag vill ha dig. - Jag förstår inte vad du menar.
- Jag vill ha dig. - Nej!
Lili. Lili. Lili, vänta!
Är du okej?
Nej.
Jag har träffat Henrik Sandahl.
- Jag trodde att du nog visste det. - Nej.
Inte det här.
Så -
- är du kär i Sandahl?
Nej.
Nej, jag älskar dig.
Gerda, bara dig. Det är Lili, hon...
Var ärlig.
Du måste tro på mig, Gerda. Du av alla människor måste förstå.
Du måste berätta för mig, när Henrik och -
- Lili -
- är tillsammans, vad gör de?
Kysser de varandra?
- Har det gått längre? - Nej.
Nej, Lili har aldrig gått längre än så med en man.
Har det varit andra män?
Det var en, ja, men det var för länge sedan.
Det fanns en pojke, Hans.
I Vejle.
Hon blev kär i honom, och -
- han kysste henne. Bara en gång.
Sedan kom min far in och såg dem.
Han slog ner Hans.
Han var så arg.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Vad?
- Jag är så ledsen. - Einar?
Jag är så ledsen.
- Jag är så ledsen, jag mår inte bra. - Einar, vad är det? Einar, Einar!
- Vad hände? - Jag är okej.
Vad? Har du ont?
Så, ni gick till dr Andersen efter en period med kraftigt näsblod -
- som ni har börjat tro -
- sammanfaller med magkramper som återkommer månatligen.
Så. Hur länge har ni varit gifta?
- I sex år. - Barn?
Nej.
Har ni samlag regelbundet?
Ja.
- Kanske mindre nu än... - Innan ni började klä er som kvinna?
Jag är specialist, herr Wegener. Ni kanske är generad. Jag är inte det.
Berätta för mig om Lili.
Var kommer hon ifrån?
Inifrån mig.
Den troligaste förklaringen på allt det här är en kemisk obalans.
Verkligen?
Lägg er på sängen.
Det skulle förklara smärtan. Det förvirrade manliga tillståndet och barnlösheten.
Låt oss hoppas att det är så, för det kan vi åtminstone bota.
- Jag vill inte, det är inget fel på mig. - Det är inte sant.
- Det kan inte vara rätt. - Radioaktiv strålning är undergörande.
Det tar bort det dåliga och räddar det goda.
Det går fort.
Ligg stilla, herr Wegener.
Herr Wegener?
Hur mår ni idag?
Ni gjorde Lili illa.
Jag är rädd att er makes avvikande föreställningsvärld kvarstår.
Har ni lås på er garderob?
- Klart att jag inte har. - Ni ska inte uppmuntra hans förvillelse.
- Ni förstår väl att er make är mentalt sjuk? - Nej.
Det är inte sant. Vi litade på er. Vi kom till er för att få hjälp.
Gerda!
- Var har du hållit hus? - Bortrest.
Varför? Vad är problemet?
Jag har sålt Lili-porträtten.
Jag har tillräckligt många intresserade för en hel utställning.
- Det är underbart. - Det är mer.
Galleri Etienne Dufour i Paris vill representera dig.
- I Paris? - Ja, du måste åka dit.
Jag kan inte resa just nu.
Gerda, det här är din chans.
Du har väntat länge nog. Konsthandlare kan vara oberäkneliga.
Bäste herr Wegener, baserat på den konsultation och behandling -
- behandlad för perversion.
Vad gör du?
- Jag är ombedd att ställa ut i Paris. - Det är underbart.
Ja.
Vi måste åka.
- Rasmussen sa att det kan vara avgörande. - Gerda, jag kan nog inte.
- Jag sköter om dig. - Det är ingen...
Kan du inte göra det här för mig?
Vad är det?
Jag fick ett brev från Hexler.
Han vill låsa in mig.
Allting kommer att ordna sig.
Verkligen. Jag vet det.
Du måste bara lita på mig.
Det gör jag.
Einar målar också.
Ställer ni ut i Paris?
Jag tror att mina arbeten är lite för inåtvända för den franska smaken.
Ursäkta, finns modellen här?
- Nej. Hon stannade i Danmark. - Jag hade hoppats få träffa henne.
Nej.
Förlåt.
Kan du sitta för mig?
Precis som du är.
Vi har inte gjort det sedan i konstskolan.
Läraren -
- är plötsligt i elevens våld.
Du tyckte det var upphetsande.
Jag kan inte just nu.
Jag är ledsen.
Jag saknar dig.
Jag saknar att du jobbar bredvid mig.
Jag minns inte landskapet längre.
Jag minns inte Vejle.
Du kan hjälpa mig med den här bakgrunden.
Vad saknas?
En kittelsjö?
En bondgård? Långt borta?
Gerda.
Han försöker lura oss.
Han vet priset.
Jag måste sluta. En danska väntar på mig.
- Okej. - Varsågod.
Hans Axgil.
Hej. Tack för att du tar emot mig.
Tacka mig inte än, jag kan inte representera dig. Jag handlar inte med modern konst.
Jag vet det.
Recensionerna på din utställning var fantastiska...
Om du låter mig tala så förstår du.
När kom du?
För sex månader sedan.
Jag vet inte varför Rasmussen gav dig mitt nummer, men jag är glad för det.
Jag bad om det.
Jag ville träffa dig, se vem du är.
Du var barndomsvän med min man.
Har du en man?
- Jag är gift med Einar Wegener. - Einar?
- Du minns honom? - Klart att jag minns honom.
Vi var bästa vänner. Hur mår han?
- Han sa att du kysste honom en gång. - Jag gjorde vad?
Du har rätt.
Du har rätt, jag minns.
Vi busade i köket och han hade sin farmors förkläde på sig.
Du vet hur pojkar håller på.
Han såg så söt ut. Jag var tvungen att kyssa honom. Ja, jag kysste Einar.
Nästa sak jag minns är att hans far jagade ut mig.
Einar, jösses.
- Varför kom inte han? - Han vet inte att jag är här.
Han skulle inte tycka om att jag ber om hjälp.
Vi känner inga här. Och Einar är -
- han är vilse.
Han arbetar inte.
Han behöver någon som representerar honom, någon som känner honom.
Han behöver en vän.
En ny konsthandlare kommer över senare.
Jag vill att du träffar honom.
Jag vill inte ha en ny konsthandlare. Det är meningslöst. Jag jobbar knappt.
Det kan ändra sig.
Jag tror inte det. Jag är nöjd med att hjälpa dig.
Det är Hans Axgil.
Middag på La Dauphine klockan åtta, sen tillbaka hit och titta på målningarna.
Han minns dig med stor tillgivenhet.
Den var handgjord, jag fick den när jag var fyra.
Einar har skuldkänslor...
- ...för att han kraschade din drake. - Min drake? Jag ska reta honom för det.
Nej, det är för grymt.
Om han kommer. Han vill kanske inte träffa mig.
Nej. Nej, det är inte det.
Vi kanske ska beställa utan honom.
- Överger han dig ofta? - Självklart inte.
Jag skojade.
Jag kan komma en annan gång, om du tror att Einar föredrar det.
Allvar? Han väntar på dig. Och det kommer att göra honom gott.
Jag vet var det är.
Vejlefjorden, inte långt från våra hus.
Ja, han målade den strax innan vi åkte.
Lili.
Hans.
Får jag presentera -
- Lili Wegener.
Einars kusin hemifrån.
Du kan inte föreställa dig hur glad jag är.
Vi har faktiskt träffats tidigare... i Vejle, men du minns nog inte det.
- Kan jag ta din rock? - Ja.
En liten efter middagen?
Det blev helt plötsligt kallt.
Jag känner av kylan. Jag vet inte varför. Här.
Tack.
Tråkigt att Einar inte kunde vara här.
Han berättade att i Vejle -
- var du hans bäste vän.
- Ni planerade alltid att åka i väg. - Sant.
En så tråkig plats!
Han sa att ni satt och -
- tittade ut tillsammans, bortom fjorden, på havet.
Mot framtiden.
- Vi hade stora drömmar, ja. - Ja.
Och att du var den ende som lät honom måla ifred...
- ...som sa att det var okej att bli konstnär. - Han brukade rita mitt porträtt.
Ta en sten och rita mig på klipporna vid vägen.
- Det visste jag inte. - Jo.
Vill du se mer av Einars arbeten?
- Har vi mer? - Det är klart att vi har.
Kan vi inte göra det en annan gång? För jag vill höra mer om dig, Hans.
- Är du gift? - Nej.
Varför inte?
Får jag fråga?
Jag har varit ensam länge nu, jag är fast i mina vanor.
Jag tycker att äktenskap är det man ska hoppas på i livet.
Verkligen?
Det skapar någon annan -
- mer är bara de två.
Ja, jag tycker det skulle vara hemskt att inte...
Jag tycker det skulle vara hemskt... Jag är så... Ursäkta mig.
Lili.
Du borde gå.
Låt mig hjälpa till.
Snälla.
Jag beklagar.
God natt, Lili.
God natt.
Jag tror inte att han märkte det.
Jag vet inte.
Jag tror att jag gick ut i tid.
Sov nu.
Vi pratar mer i morgon.
Får jag låna ett nattlinne?
Nej, vi har aldrig gjort det.
Lili har aldrig sovit över.
Det spelar ingen roll vad jag har på mig.
Det är vad jag drömmer -
- det är Lilis drömmar.
Vad?
- En ny klänning. - Och den här är till dig.
Gillar du den?
Ja.
Den är perfekt på dig.
- Vi har ont om pengar. - Jag vet.
Men nu kan jag sitta för dig igen.
Det fungerade bra tidigare.
Gjorde det inte det?
- Kom. - Kom, Hvap.
Det är bra.
Upp med huvudet.
Nej, ryggen.
- Är det bra? - Höj ringen.
Tack.
- Jag visste inte att du skulle komma. - Det är mycket folk.
Hon är populär.
Tack för att du kom.
Tack för att du bjöd in mig. Jag trodde du hade glömt mig.
Vi har varit upptagna.
Är Einar här?
- Han hatar sådant här. - Det är synd.
För dig, menar jag.
- Det gör inget. - Mår han bra?
Han är spänd. En vän kommer till stan, Ulla Fonsmarck. Dansösen.
- Känner du henne? - Jag tror inte det.
Får jag bjuda dig på middag?
För att fira. Jag tycker att någon borde göra det.
Nej, tack.
Gerda.
Har jag förnärmat dig?
Nej.
Gerda.
Jag är fortfarande Einars hustru.
Hans!
Ta åtminstone ett paraply.
Nej, jag klarar mig.
Om ni väntar ett ögonblick kan någon köra er.
Det är bra.
Gud, vad du är blöt.
Gick det bra?
Berätta, hur var det?
Du skulle ha vetat om du hade varit där.
- Jag lagade kvällsmat. - Du skulle ha kommit.
Ett sorts firande.
Det är inte så här det ska vara.
Vi gör sådana här saker tillsammans.
Det var du och Einar.
Sluta att leka den där dumma leken.
Snälla Gerda.
Tro bara inte att det är en lek.
Du skulle ha varit där!
Hur skulle jag ha kunnat det?
- Titta på mig. - Allt handlar inte om dig.
- Jag måste tala med Einar. - Låt mig hjälpa dig.
Jag behöver ha min man.
Släpp fram honom.
Jag kan inte.
Jag måste prata med min man. Jag behöver hålla om honom.
Jag behöver honom.
Kan du inte hämta honom?
Kan du åtminstone försöka?
Nej, jag beklagar.
Gerda.
Vad är det?
Är du okej?
Gerda, vänta. Vänta.
Jag tror inte att jag kan -
- ge dig det du vill ha.
Jag vet inte hur länge vi kan hålla på så här.
Nej.
Han måste gå till någon.
- Du vet hur det gick med Hexler. - Men han är så mager.
Det är något fel på honom.
Lili är noga med vad hon äter.
Du.
Det finns en läkare. Han är chef för kvinnokliniken i Dresden.
Han intresserar sig för män som Einar -
- som är -
- vilsna.
Män som är annorlunda.
Han är ofta i Paris. Prata med honom.
Du är vaken.
Hur mår du?
Kom.
- Jag måste gå någonstans. - Vart?
Ledsen att jag...
Jag vet inte hur jag ska hålla fast vid dig längre.
Jag vet.
Men jag älskar dig -
- och jag ska hitta ett svar.
EN VETENSKAPLIG STUDIE AV SEXUELL OMORAL
DEN NORMALE OCH DEN ONORMALE MANNEN
Engelsman? Talar du engelska?
Är du en pojke eller en flicka?
- Kvinna? - Har du en...
Eller?
Jag skojar.
Jag kan inte hålla köparna mycket längre.
Einar?
Du är bra på det här.
Jag boxades ett tag.
Synd att du inte var där.
- Ledsen att jag inte har hälsat på tidigare. - Det är okej.
Du är här nu.
Jag kunde inte låta Gerda se mig så här.
- Hon har tillräckligt att stå ut med. - Vad har hänt med dig?
Jag förstår inte.
Inte jag heller.
Men jag tror inte att det är någonting nytt.
Redan i Vejle...
- Vad? - Förlåt.
Vad?
Jag var annorlunda.
Det krävdes inte mycket för att vara annorlunda i Vejle.
Säkert därför vi blev vänner.
Varje morgon -
- lovar jag mig själv att jag ska vara Einar hela dagen.
Men det finns så lite kvar av Einar.
Du tänker de här sakerna för att du är utmattad.
Ibland funderar jag på att döda Einar.
Det är bara tanken på att jag också dödar Lili som stoppar mig.
Du måste söka hjälp.
- En läkare. - Nej.
- Inga läkare. - Jag hjälper dig att hitta en.
Du måste försöka.
Ett tillstånd av identitetsförvillelse.
Jag borrar -
- små hål, här och här.
Jag har lyssnat väldigt uppmärksamt till er. Jag har tyvärr inga goda nyheter.
Ni är homosexuell.
Jag vet inte vilken sorts hjälp jag behöver, men jag...
Jag kan inte fortsätta att leva utan att veta vem jag är.
Ursäkta mig ett ögonblick.
SCHIZOFREN
Tror du att jag är galen?
Sa en läkare det?
Ledsen, vi skulle inte besöka fler, men...
- ...titta på mig. - Du är inte galen.
Har jag orsakat det här?
Vad?
Ibland undrar jag...
- ...om det inte hade varit för målandet... - Nej. Gerda, nej.
Du hjälpte till att ta fram Lili, men hon har alltid funnits där.
- Hon väntade hela tiden. - Nu gör hon dig sjuk.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Läkarna kan inte hjälpa mig.
Vill du försöka med en till?
- Warnekros. Einar. Min make. - Trevlig att råkas.
Vad tror ni förklarar det ni har upplevt, herr Wegener?
Professor Warnekros, saken är den -
- att jag tror att jag är en kvinna -
- inuti.
Jag tror det också.
Ni tror förmodligen att jag är galen.
Eller att vi båda är det.
Ja, det finns folk som tycker att jag är galen.
Jag tror att ni förmodligen har rätt.
Jag har träffat en annan man som ni.
Jag tog mig an hans fall -
- mot mina kollegors rekommendationer.
Jag sa att jag kunde operera honom -
- göra honom till en kvinna.
- Det var vad han ville. - Är det verkligen möjligt?
Vad hände med mannen? Lyckades operationen?
På morgonen inför första operationen flydde han.
- Han var för rädd. - Jag skulle inte göra det.
Kanske var han klok.
Operationen har aldrig utförts. Aldrig.
Professor Warnekros, hur går operationen till?
Det är två operationer.
Den första för att avlägsna de manliga delarna fullständigt.
Det andra, när ni är stark nog igen -
- för att konstruera en vagina.
En irreversibel förändring -
- och en stor risk för misslyckande.
Infektioner.
- Komplikationer. - Det är för farligt.
Det är mitt enda hopp.
Jag åker till Dresden vid lunch i morgon.
Fru Wegener...
Jag tror att jag kan hjälpa er make.
Men han kommer inte att vara er make när jag är färdig.
- Det känns konstigt att vara klädd så här. - Det är viktigt.
Hans sa att tyskarna kontrollerar era papper.
Du är nästan där.
Vi träffas inte igen.
Jag har bara tyckt verkligt mycket om en handfull människor i mitt liv -
- och du är två av dem.
Sköt om dig.
Jag önskar att du lät mig följa med.
Jag kan inte.
Du älskar Einar -
- och jag måste släppa taget om honom.
Varsågod.
Ta den här.
Hallå?
Jag heter Lili. Jag ska träffa Professor Warnekros.
Lili vadå?
Elbe.
Lili Elbe, som floden.
Javisst. Varsågod och sitt ner där borta.
Måste jag verkligen vänta?
Det är bara en vecka.
Du måste vila dig, gå upp lite i vikt.
Vi kan inte riskera en infektion.
För det vi tänker försöka -
- måste du vara stark.
Det här är inte min kropp, professorn.
Snälla, få bort den.
Du är med barn.
Och du?
Nej, nej, jag är...
Jag är sjuk inuti.
Men professor Warnekros ska bota mig.
Kommer du att kunna få barn efteråt?
Jag vet inte.
Jag hoppas det.
Gerda, varför åker du inte dit?
- Han ville inte. - Han ville skydda dig. Du borde vara där.
- Jag åker med dig. - Om jag åker så blir det ensam.
Nu låter du som Einar.
Jag är som Einar.
- Vad vill du att jag ska göra? - Jag vill att du går din väg.
Verkligen?
Nej, jag... förlåt.
Hon återfick medvetandet en kort stund.
Vi är tvungna att ge henne stora mängder morfin -
- så det får man förvänta sig.
Du får inte röra dig, Lili. Det blir värre då.
Gud.
Andas.
Jag är här.
Det är okej.
Jag är här nu.
Lili.
Jag känner hur jag blir bättre när jag hör din penna.
Du har alltid tecknat mig bättre än jag var.
Men det du ritade har jag blivit.
Du gjorde mig vacker.
Och nu gör du mig stark.
Det är sådan kraft i dig.
Ska vi åka tillbaka till Danmark, Gerda?
Ska vi åka hem?
Lili! Du är sen!
Och dina piller.
Varannan timme och jag måste äta något före.
Jag har kokta makaroner i min väska.
Och de här.
Men bara om du behöver dem.
Lycka till!
Och kom ihåg att handla på Fonnesbech -
- är inte bara shopping. Det är en upplevelse.
Ni har bott i Paris, inte sant?
Ja.
Låt alla få veta det. Affären är en scen.
Vi är här för att uppträda.
I Paris skulle en dam aldrig drömma om att spreja direkt på sig själv.
Hon skulle spreja i luften -
- och sedan skulle hon gå igenom det.
Prova.
Tack. Så orättvist.
Du har de sötaste tänderna och smalaste höfterna i hela affären.
Hur klarar du det när du äter så mycket socker?
Tricket är att inte äta något annat.
Vi ses i morgon.
- Hej då, Lili. - Hej då.
Lili, kommer du?
En natt förra veckan hade jag en väldigt underlig dröm.
- Vad handlade den om? - Jag drömde att du gifte dig.
- Tror du att jag någonsin gör det? - Vem vet.
Så många konstiga saker har hänt.
Jag skulle vilja det, Gerda.
Det var inte så länge sedan vi gifte oss. Du och jag.
Du och Einar.
Jag vet att det var Einar. Men i själva verket -
- var det du och jag.
Lili.
Är det verkligen du?
Ja, det är det.
Så, det du menar -
- är att en läkare...
- ...ingrep... - Och korrigerade naturens misstag.
- Han gjorde dig till kvinna. - Nej, Gud gjorde mig till kvinna.
Men läkaren -
- botar mig från sjukdomen som var min förklädnad.
En riktig kvinna?
Du behöver snart en ny anteckningsbok.
När Warnekros sa att jag skulle skriva dagbok trodde jag inte att jag hade något att skriva.
Det hjälper faktiskt, för att förstå saker.
Jag kanske skulle prova.
Så -
- tycker du om att arbeta på Fonnesbech?
För ögonblicket.
Jag uppskattar att vara där.
Du funderar inte på att måla?
- Du kanske är bra på det. - Jag vill vara en kvinna, inte en målare.
Det finns folk som är båda delarna.
Jag är nyfiken på vad du skulle måla.
Ibland är det svårt att veta vad du... Tog du inte en alldeles nyss?
Gerda, jag vet vad jag gör.
Jag går ut och tar lite frisk luft. Ibland undrar jag varför du lät mig göra det -
- om du trodde att allt skulle förbli det samma.
Det gjorde jag inte.
- Men jag lovade Einar att ta hand om dig. - För Guds skull. Einar är död.
Vi måste båda acceptera det.
Du tog hand om mig, men nu måste jag ta hand om mig själv.
Jag måste ha ett eget liv.
Och du måste göra detsamma.
Kom, Hvap.
Ja.
I London.
Är det brådskande?
Nej, det är bra.
Säg bara till honom...
Säg att det är en vacker dag i Köpenhamn.
- God morgon. - God morgon.
Det är inte som du tror. Henrik är homosexuell.
Det är inget mellan oss.
Jag borde ha berättat att jag har träffat honom.
Nej, det skulle du inte.
Han är en vän, någon att prata med.
För du kan inte tala med mig.
Jag har bestämt mig. Jag åker tillbaka till Dresden för den andra operationen.
- Det är för snart. - Nej, det är dags nu.
- Jag måste avsluta det jag påbörjade. - Du är inte stark nog.
Professor Warnekros tycker att jag är det.
Warnekros?
- Warnekros har inte träffat dig. - Jag har bestämt mig, Gerda.
Du kan dö.
Jag åker på fredag. Kommer du med mig?
Jag hjälper dig inte att skada dig själv.
Gerda, kan du inte följa med?
Det här blir svårare än första operationen.
Du förstår?
Ja, det gör jag.
Det är ett komplicerat ingrepp.
Och jag ska sova hela tiden.
- Ja, det ska du. - Och du är där när jag vaknar.
Självfallet.
Jag vill ha en make som ser ut precis som du.
Kanske ett barn en dag.
Som en riktig kvinna.
Ett steg i taget.
Vila nu. God natt.
Är du fortfarande arg på mig?
Jag är inte arg på dig.
Jag är orolig för dig.
Du förstod min önskan, Gerda.
När ingen annan gjorde det.
Då gjorde du det.
Kom igen.
Vi behöver båda vila.
Jag sover i stolen där.
- Nej, iväg till ditt hotell. - Det går bra.
Ta den här. Det är kallt i luften.
- Nej. - Snälla.
Du ska ha den.
För ögonblicket.
Det kommer att gå bra.
Ja.
Sov gott.
God natt.
God kväll.
Rum nio, tack.
- Nummer nio. - Tack.
Hans.
Det är okej.
Allting kommer att gå bra.
Fröken Elbe.
Det är dags.
Lycka till, allihop.
Torka, fort.
Professor Warnekros vill tala med er.
Hon har förlorat mycket blod. Nu kämpar vi för att hålla febern nere.
Det finns en chans att den går ner av sig själv.
Jag måste vara ärlig.
Prognosen är inte...
Jag är här. Ligg bara stilla.
Det är okej.
Lili.
Hur mår du, Lili?
Jag är -
- helt och hållet jag.
Du gjorde oss oroliga.
Kan vi gå ut, Gerda?
Till trädgården?
Du måste vila.
Snälla.
Du ska inte vara orolig för mig längre, Gerda.
Det är en gammal vana.
Jag förändrar mig långsamt.
Hur har jag någonsin förtjänat en sådan kärlek?
Det finns inget att vara rädd för längre.
Nej.
I natt -
- hade jag en väldigt vacker dröm.
Jag drömde att jag var en bebis -
- i min mors armar.
Och hon tittade ner på mig -
- och hon kallade mig för Lili.
Lili.
Lili!
Nej, låt den vara!
Låt den flyga.
Lili Elbes dagböcker är grunden till den banbrytande självbiografin -
- "Fra Mand til Kvinde" som utgavs 1933.
Hennes mod och pionjäranda är fortfarande en inspiration för dagens HBTQ-rörelse.
Gerda fortsatte att måla porträtt av Lili under resten av sitt liv.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic United International Pictures AB
(Copyright) Översättning: Per Johansson BSO 2016